<p>Fluoridy jsou soli kyseliny fluorovodíkové (HF). V malých koncentracích jsou fluoridy všudypřítomné. Z hlediska účinků na životní prostředí jsou významnější fluoridy anorganické. Fluoridy patří mezi látky s významným průmyslovým využitím. Většina anorganických fluoridů pochází z lidské činnosti. Na vině je především spalování uhlí a dalších organických materiálů a nejrůznější průmysl (od chemického po metalurgii). Stopová množství fluoridů jsou pro člověka nezbytná, expozice vyšším koncentracím způsobuje podráždění kůže, očí, dýchacích cest, může docházet ke ztrátám chuti, nevolnosti a zvracení. Existuje riziko poškození ledvin. Dlouhodobý nadměrný příjem vede k poruše kostní tkání.
Jedná se převážně o iontové sloučeniny, které v molekule obsahují anion F. Fluoridy mohou mít organickou i anorganickou podobu. Nejvíce se jich spotřebuje při výrobě hliníku, fluorování pitné vody, výrobě fluorovaných zubních přípravků (pasty, ústí vody apod.). Vyžívají se také při výrobě hnojiv, pesticidů, barviv, konzervačních prostředků a desítek dalších produktů. Přirozeně se fluoridy do prostředí uvolňují erozí, sopečnou činností, nebo z aerosolů mořské vody. Fluoridy pozvolna či později klesají k zemi. Ve vodě se fluoridy silně váží k ostatním prvkům (hliník, vápník, hořčík) a společně sedimentují. V půdě vytváří fluoridy stabilní, obtížné vyluhovatelné. Některé rostliny jsou schopné akumulovat fluoridy ve větší míře (čajovník) než jiné, v živočišné říši se fluoridy ukládají v kostech nebo jiných mineralizovaných orgánech (vnější kostra apod.).</p><h5>Ohlašovací prahy</h5><table><thead><th>Látka</th><th>Ovzduší</th><th>Voda</th><th>Půda</th><th>Odpady</th></thead><tbody><tr><td> fluoridy (jako celkové F)</td><td>  kg/rok</td><td> 2000 kg/rok</td><td> 2000 kg/rok</td><td> 10000 kg/rok</td></tr></tbody></table>