<p>Mezi nejběžnější oxidy dusíku patří oxid dusnatý (NO) a oxid dusičitý (NO2). Oxidy dusíku jsou přirozenou součástí životního prostředí, vznikají především při spalovaní fosilních paliv za vysokých teplot, během bouřek, mezi producenty se řadí i mikroorganizmy. Oxidy dusíku se podílejí na vzniku kyselých dešťů a přízemního ozónu. NO je významným skleníkovým plynem. Dusík patří mezi biogenní prvky. Toxicita je ale relativní pojem a vždy závisí na velikosti přijaté dávky. Člověk je oxidům dusíku vystaven zejména vdechováním. Při zasažení očí a kůže dochází ke vzniku vážných popálenin. Při vdechování nízkých koncentrací se objevuje podráždění oči a sliznic horních cest dýchacích. Při vyšších dávkách dochází k&nbsp;popálení dýchací soustavy, nevolnostem, křečím, snížení okysličení organizmu, může nastat i smrt.
Na emisích oxidů dusíků se kromě přírodních procesů podílí zejména člověk. Mezi hlavní zdroje patří doprava, chemický průmysl a v&nbsp;podstatě jakékoliv spalovací procesy. V&nbsp;atmosféře oxidy dusíku rychle reagují. Následně klesají zpět na zemský povrch. Z&nbsp;půdy je možný částečný odpar, většina oxidů je ale přeměněna na kyselinu dusičnou a další látky. Stejný osud čeká oxidy dusíku i ve vodním prostředí.</p><h5>Ohlašovací prahy</h5><table><thead><th>Látka</th><th>Ovzduší</th><th>Voda</th><th>Půda</th><th>Odpady</th></thead><tbody><tr><td> oxidy dusíku (NOx/NO2)</td><td> 100000 kg/rok</td><td>  kg/rok</td><td>  kg/rok</td><td>  kg/rok</td></tr></tbody></table>