<p>1,2-dichlorethan je syntetická, v přírodě se přirozeně nevyskytující látka. Do prostředí se 1,2-dichlorethan uvolňuje během průmyslové výroby a skladování, popřípadě z dostatečně nezabezpečených skládek odpadu. Kontaminuje atmosféru, půdu i vodu. Hlavní cestou expozice člověka je vdechnutí 1,2-dichlorethanem znečištěného vzduchu. Riziko představuje takéi pití kontaminované vody a&nbsp;přímý kožní kontak. Po expozici 1,2-dichlorethanu může dojít k poškození dýchacích cest, trávicí soustavy, jater, ledvin, může se projevit jeho neurotoxický účinek, nebo poškození kardiovaskulárního systému vedoucí až k srdečnímu selhání.&nbsp;V neposlední řadě může dojít k rozvoji rakoviny.
Za normálních podmínek jde o čirou kapalinu s příjemnou vůní a sladkou chutí. Přibližně 80% světové produkce je používáno na výrobu vinylchloridu, který dále slouží jako základní surovina široké palety plastových produktů. V menší míře se používá i jako rozpouštědlo. Stopové množství 1,2-dichlorethanu bylo změřeno v rostlinách, rybách, mléce a lidské moči. V atmosféře je mobilní, poločas rozpadu je více jak 5 měsíců. V půdě jen pomalu degraduje. Nebezpečné je vypařování 1,2-dichlorethanu z plastových produktů denní potřeby. Klasickým příkladem mohou být nekvalitní plastové hračky či jiné domácí potřeby. V současnosti je snaha nahradit 1,2-dichlorethan jinými, bezpečnějšími látkami. 1,2-dichlorethan podléhá REACH autorizaci.</p><h5>Ohlašovací prahy</h5><table><thead><th>Látka</th><th>Ovzduší</th><th>Voda</th><th>Půda</th><th>Odpady</th></thead><tbody><tr><td> 1,2-dichlorethan (DCE)</td><td> 100 kg/rok</td><td> 10 kg/rok</td><td> 10 kg/rok</td><td>  kg/rok</td></tr></tbody></table>