<p>Kyanidy je skupina látek obsahující kyanidovou skupinu (C≡N). Kyanidy jsou v&nbsp;malé míře přirozenou součástí životního prostředí, za pro život nebezpečné koncentrace je však většinou zodpovědný člověk. Do prostředí se uvolňují především během spalovacích procesů, z&nbsp;průmyslových provozů (strojírenství, chemický p.) i z&nbsp;nezabezpečených skládek a starých ekologických zátěží. Díky vazbě na dýchací enzymy představují nebezpečí v podstatě pro všechny kyslík dýchající organizmy. Vysoce toxické jsou zejména ve vodním prostředí. Člověk může být kyanidům vystaven vdechnutím, pozřením i kožním kontaktem. Při nižších dávkách se objevuje nevolnost, bolest hlavy, únava a další známky nedostatku kyslíku. Při vyšších dávkách přichází kóma a smrt. Chronika expozice vede k zvýšenému obsahu kyanidů v krvi, k rozvoji hluchoty, šerosleposti, nebo k poruchám chůze.
Kyanidy nacházejí uplatnění zejména v metalurgii (těžba, pokovování, výroba oceli) a v chemickém průmyslu (výroba plastů, gumy, výbušnin aj.). V&nbsp;atmosféře je kyanid přítomen nejčastěji jako plynný kyanovodík. Část kyanidů může být navázána na pevné částice a je deponováná zpět na zem. Plynný kyanovodík je schopen v&nbsp;atmosféře předtrvat až 3 roky. V&nbsp;půdě i vodě jsou kyanidy nestálé a velmi pohyblivé. Často dochází k&nbsp;formování jedovatého kyanovodíku, který může těkat zpět do ovzduší. Do určité míry podléhají biologickému rozkladu mikroorganizmy.</p><h5>Ohlašovací prahy</h5><table><thead><th>Látka</th><th>Ovzduší</th><th>Voda</th><th>Půda</th><th>Odpady</th></thead><tbody><tr><td> kyanidy (jako celkové CN)</td><td>  kg/rok</td><td> 50 kg/rok</td><td>50 kg/rok</td><td> 500 kg/rok</td></tr></tbody></table>