<p>Heptachlor je člověkem vytvořený a v&nbsp;minulosti hojně používaný insekticid. Od 80. let minulého století je ve většině rozvinutých zemích zakázán, riziko mohou představovat dovozy surovin a materiálů z třetích zemích, staré ekologické zátěže a rezidua v prostředí. Heptachlor je schopen bioakumulace v&nbsp;potravních řetězcích. Člověk může být heptachloru vystaven vdechováním, konzumací kontaminované stravy a vody a kožním kontaktem. V těle metabolizuje na heptachlorepoxid, který se ukládá v tukové tkáni. Při akutním zasažení dochází k podráždění očí, horních cest dýchacích a nervové soustavy (bolesti hlavy, nevolnost, křeče, zvracení). U zvířat byl popsán negativní vliv na imunitní systém a jaterní tkáň. Dlouhodobá expozice vedla u potkanů k zvýšenému výskytu rakoviny. Heptachlor je považován za podezřelý lidský karcinogen (2B dle IARC).
Uplatnění nalezl jak v&nbsp;domácím, tak i profesionálním hubení půdního hmyzu (především mravenci, termiti, ochrana semen apod.). V&nbsp;atmosféře jako plyn degraduje do několika hodin, navázán na pevné částice klesá k&nbsp;zemi. V&nbsp;půdě je nemobilní, dochází k&nbsp;jeho zpětnému odpadu do ovzduší. V&nbsp;závislosti na typu půdy může být poločas rozpadu heptachloru až 5,5 let. Ve vodě dochází k&nbsp;zpětnému odparu do ovzduší, nebo vazbě na pevné částice a sedimentaci. Heptachlor podléhá rychlému biologickému rozkladu, případně hydrolýze.</p><h5>Ohlašovací prahy</h5><table><thead><th>Látka</th><th>Ovzduší</th><th>Voda</th><th>Půda</th><th>Odpady</th></thead><tbody><tr><td> heptachlor</td><td> 1 kg/rok</td><td> 1 kg/rok</td><td> 1 kg/rok</td><td>  kg/rok</td></tr></tbody></table>