<p>Fluorované uhlovodíky (HFC) jsou těkavé, v přírodě se přirozeně nevyskytující látky. Mezi zdroje HFC v prostředí patří výroba, spotřeba i likvidace HCF samotných i produktů, v kterých jsou obsaženy. HCF sice nepoškozují ozónovou vrstvu, patří ale mezi velmi účinné skleníkové plyny. Člověk je HFC vystaven především vdechováním, běžné koncentrace HFC jsou ale v prostředí velmi nízké. U zvířat byl při akutní expozici HFC sledován dočasný jakoby narkotický účinek. Zvířata byla unavená, málo pohyblivá se špatnou koordinací. Při dlouhodobém vdechování bylo sledováno postupné navykání a vymizení toxických příznaků. U psů byl sledován negativní vliv na srdeční činnost.
Za normálních podmínek jsou to bezbarvé, nezapáchající plyny s takřka nulovou reaktivitou. Uplatnění nacházející především jako náhrada freonů v chladničkách a klimatizacích. Často se jedná o hnací plyny v inhalátorech, mohou být součástí některých hasicích pěn. HFC se rozkládají již ve spodních vrstvách atmosféry, potenciál globálního oteplování (GWP) i chování HFC v prostředí jsou závislé na konkrétním druhu HCF (GWP u HFC 23 je např. 14 800).</p><h5>Ohlašovací prahy</h5><table><thead><th>Látka</th><th>Ovzduší</th><th>Voda</th><th>Půda</th><th>Odpady</th></thead><tbody><tr><td> fluorované uhlovodíky (HFC)</td><td> 100 kg/rok</td><td>  kg/rok</td><td>  kg/rok</td><td>  kg/rok</td></tr></tbody></table>