<p>Polétavý prach neboli pevné částice (PM - particulate matter) jsou drobné částice menší než 10 μm schopné volného pohybu v&nbsp;atmosféře. Přirozeně se částice do atmosféry uvolňují při vulkanické činnosti, požárech, erozi, nebo z&nbsp;mořské vody. Mezi antropogenní zdroje pak patří především spalování fosilních paliv, to znamená doprava, elektrárny, spalovny, nejrůznější průmysl. Vliv na lidské zdraví závisí především na velikosti částic. PM10 jsou schopny pronikat v&nbsp;podstatě bez problémů do dolních cest dýchacích, platí zde úměra čím menší, tím nebezpečnější. V&nbsp;případě nanočástic můžeme hovořit o pronikání až do krevního řečiště. Při krátkodobé expozici dochází k&nbsp;podráždění dýchacích cest a častějším infekcím, při dlouhodobé pak k&nbsp;rozvoji vážných onemocnění dýchacích cest jako je například chronická obstrukční choroba plic, nebo rakovina.
Velikost a tvar částic se mění. Částice PM10 jsou tvořeny komplexní směsí mnoha různých druhů látek včetně sazí (uhlíku), částic síranů, kovů a anorganických solí jako je i mořská sůl. PM10 se prakticky mohou uvolňovat z&nbsp;jakýchkoliv třecích ploch. Významný zdrojem je tzv. sekundární prašnost, zvíření již usazeného prachu (těžba, doprava, stavebnictví). V&nbsp;domácnosti může být zdrojem PM10 například svíčka, lak na vlasy, nebo jen hořící vařič. Prachové částice jsou palčivý problém současnosti. K&nbsp;snižování jejich množství se ČR zavázala v&nbsp;rámci Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států (CLRTAP).</p><h5>Ohlašovací prahy</h5><table><thead><th>Látka</th><th>Ovzduší</th><th>Voda</th><th>Půda</th><th>Odpady</th></thead><tbody><tr><td> polétavý prach (PM10)</td><td> 50000 kg/rok</td><td>  kg/rok</td><td>  kg/rok</td><td>  kg/rok</td></tr></tbody></table>